-Весела Коледа, капитан Инграм. -Весела Коледа, Еванс.
Съобщиха ли ви за детето?
Да.
Съжалявам, но е необходимо формално разпознаване.
Да, разбира се.
Трябва да ви предупредя...
страхувам се, че повечето наранявания са по лицето.
От полицията казаха,
че синът ми е умрял на момента. Вярно ли е?
Не съвсем.
Точно след като линейката пристигна.
-Колко време е минало? -Бил е в безсъзнание.
Не е чувствал никаква болка.
Колко дълго, докторе?
Двадесет минути.
-Поръчахте ли рентген? -Тръгнали са.
Тя се нуждае спешно от скенер.
Липса на мозъчна реакция?
Това е съпругът й.
Искам да й говорите.
Рей, Джон е.
Опитайте пак.
Рей, аз съм.
Джон е, Рей.
''Изля се дъжд ът И изкъпа бедния Уинси
''Изгря слънчевата светлина
''И изсуши изцяло дъжда
''И дребничкият паяк
''Изпълзя отново над водата''
Смешна е.
Ще опиташ ли заедно с мама сега?
Не.
Хайде.
''Дребничкият паяк
''Изпълзя над водата...
''Вода!
''Изля се дъждът
''И изкъпа бедния Уинси
-''Изгря слънчевата светлина'' -Той падна!
''И изсуши изцяло дъжда''
-Дани, върни се на мястото си. -Взех го.
Аз го спасих.
Не!
Всичко е наред.
Аз го държах!
Зная.
Джон, можех да помириша главата му.
Престани, Рей.
Не мога!
Толкова съм уплашена.
Той е мъртъв, скъпа.
Не можем да го върнем.
Ще отнеме много време.
Ти знаеш това. Лекарите ни предупредиха.
Да си отидем вкъщи.
-Моля те? -Там ще е по-лошо.
-Не мисля, че мога да го понеса. -Можеш, скъпа.
Не, не мога.
Не казвай това.
Помисли.
Имаме много седмици.
Спокойни дни, спокойни води.
Сега трябва да укрепнем.
И когато станеш силна,
ще се приберем у дома и ще започнем живота си отначало.
Ще го направим, нали?
Кажи, Рей. Ще го направим ли?
Какво има, Бен?
Ела, приятелю.
УСПОКОИТЕЛНИ
Какво беше?
Нищо. Само зората.
Има ли вятър?
Няма и полъх.
Какъв ден е днес?
Четвъртък или петък. Един от тези с ''ъ'' в тях.
Погледни това.
Първият кораб от три седмици.
Със сигурност е претърпял сурово време.
Има ли някой на палубата?
Не, доколкото виждам.
Ще ги потърся по радиовръзката.
Трябва ли да го правиш?
Харесва ми така както е.
Само ние двамата.
На мен също.
Но погледни към него, Рей.
Този кораб е в беда.
ЗАГРЯВАНЕ НА РАДАРА ИЗЧАКАЙ
Черна шхуна отляво.
Тук е яхта Сарасен, Виктор Кило 2-7-6-2.
Южна ширина 16-16, 1 76-47 запад.
Приемате ли? Край.
2 април. 32-ри ден в открито море. Зора. Пълно безветрие.
Забелязана е черна шхуна.
Намира се на 80 градуса източно.
Име неизвестно.
Джон!
Мисля, че видях нещо във водата.
Какво е? Костенурка ли?
Не, по-голямо е.
-Виждаш ли нещо? -Не още. Почакай.
Ето го.
Това е спасителна лодка.
Водата ли я влачи?
Не, има човек в нея.
Пазете се! Ще се блъснете!
Чувате ли ме? Спрете гребането!
Подай ми бронята, скъпа.
Стойте далеч!
Успокойте се.
Дай му малко вода, скъпа. Не много.
-Вземете. -Благодаря.
Казвам се Хюи Уоринър.
Джон Инграм. Жена ми, Рей.
На 32 дни съм от Папити. Държа курс към Фиджи.
Купих го преди три месеца.
Планът ми бе да кръстосвам Тихи океан.
Кой би си помислил, че ще се случи това?
Какъв е проблемът ви?
Проблемът е, че корабът потъва.
Няма да изкара до сутринта.
Сигурен ли сте?
Да, пробит е.
Водата повредила ли е двигателя ви?
Двигателя ми,
предавателя, шибаната преграда, галериите.
Всичко.
Единственият ми шанс беше да се добера до вас с лодката.
Виж от какво има нужда г-н Уоринър, скъпа.
Къде отивате?
Трябва да видя какво мога да направя там.
Колко хора има на борда?
Никой. Сам съм. Аз съм корабът.
Опитал сте се да прекосите океана с него съвсем сам?
Не.
Бяхме шестима.
Другите умряха преди 1 0 дни.
Един по един.
Всичко стана за един ден.
Какво се случи?
Замислял ли сте се някога как животът зависи от малките неща.
Откакто бях дете мисля, че сьомгата е за котките.
От консервирана сьомга ли умряха?
Да.
ПАСПОРТ
Отначало мислехме, че е дизентерия,
докато Чантал погледна ръката си и каза,
че трябва да я е рисувал Пикасо.
Имаше седем пръсти.
Двойно виждане, така ли?
Прилича на ботулизъм.
Какво е това?
Фатално хранително отравяне. Засяга нервната система.
Опитах всичко, за да ги спася.
Няма лечение.
Не и на малък кораб на 1.200 мили от сушата.
Когато се оправите, г-н Уоринър.
По-добре е да отидем и спасим вещите ви.
Вещите ми ли? Виждате как изглежда.
Няма какво да се спасява.
Всичко е съсипано от водата.
Трябва да има нещо.
Пощадете ме. Вие знаете какво е трябвало да направя?
Мога да се досетя.
Те са мъртви от няколко дни! Знаете ли какво става с телата?
Опитайте се да не мислите за това.
Имам в предвид...
Майната ти, не мога да се върна там сега. Разбра ли?
Никога.
Добре. Разбирам.
Защо не си легнеш и не поспиш колкото можеш?
Благодаря ти.
Наистина съжалявам, че провалих деня ви.
-Тук ли? -Да, направо.
КОРАБЕН ДНЕВНИК
Буря! Всички помпят.
Белоус иска да снима. Хюи забранява.
Ще ми се да не бях тук. Борим се.
Няма прясна храна.
СЪСТОЯНИЕ НА МАШИНАТА БЕЗ МОТОР
ТОЗИ ТЪП КОРАБ ПОВЕЧЕ ВОДА
ПЛАВАНЕ ДО ЮЖНИТЕ ОСТРОВИ Свържете се с Ръсел Белоус
Добре ли си?
Да.
Добре съм.
Сигурна ли си?
Открих интересни неща.
Чуй това.
''Плаване до южните острови. Търсят се четири жени за снимки.
''Да са привлекателни и с широки разбирания.''
Ти не го харесваш, нали?
Не съм мислил за това.
Джон, представи си какво е преживял.
Съжалявам, откъдето и да го погледна,
не мога да го приема.
Има ли причини?
Не съвсем. Само 25 години в морето.
Ще отида на кораба.
Не можеш да го направиш.
Заспал е дълбоко. Дори няма да разбере.
Ще чуе двигателя.
Няма. Ще взема лодката.
Зареди пушката и я дръж до себе си.
Сериозно ли говориш?
Направи както ти казвам, моля те.
Ще се върна скоро.
Довиждане.
Почакай.
Хайде, вземи я.
Едно, две...
Добре.
Дръж!
Донеси я обратно.
ОРФЕЙ САНТА БАРБАРА
Рей, повдига ми се! Трябва да използвам банята!
Рей, гади ми се! Моля те!
Не искам да повърна тук!
Рей!
Скачай, Рей!
Скачай!
Не! Какво правиш?
Скачай, Рей!
Махни се, Рей!
Напусни кораба.
Бен.
Къде е Джон?
Какво?
Джон, съпругът ми.
Къде е той?
Отиде си.
Какво му направи?
Нищо.
Отиде на кораба.
Трябва да се върнем.
Може да се сърди само на себе си, нали?
Трябваше да ми се довери.
Но това винаги е било мой проблем.
-Не разбираш ли? -Моля те, не викай.
Това е един от проблемите ми.
Разбирам мотивите на хората, едва когато стане твърде късно.
Нека просто да обърнем кораба.
Къде ще отидем?
-Обърни! -Много си нападателна.
Това би било проблем на този малък кораб.
Случвало ми се е и преди. Не действа.
Наблюдавах те, докато спеше.
И ще ти кажа, че лицето ти ме очарова.
Дори и на 80 години, ще си хубава жена, Рей.
Следвах изкуство...
известно време.
Открих, че когато художниците изучават своя обект,
те винаги гледат лицето отзад.
На гърба, за да видят какво го поддържа.
Имаш великолепна костна структура.
''Великолепна.'' Глупости, звучи като...
казано на прием.
Трябваше да ти дам визитната си картичка.
Знаех си, че ще се разбираме добре, нали?
Какво има?
Би ли ми казал едно нещо?
Разбира се.
Искам да знам дали този кораб потъва.
Да потъва ли?
В минало време ще е по-правилно.
Ами, да. Той потъва.
Защо? Не ми ли вярваш?
Вярвам ти.
-Ето защо искам да се върнем. -Да се върнем?
-Да вземем Джон. -Искаш обратно там?
Веднага.
Не, Рей, не. Разбра ли? Свършено е с това.
Така, че да го изтрием от паметта и да започнем отначало.
Няма път назад!
Не, не говори така.
Той ще се удави!
Пак започваш. Отново проваляш нещата.
Този кораб потъва!
Не е по моя вина.
А какво стана с онези хора?
Не беше никакво хранително отравяне, нали?
Сега ли искаш да го обсъдим?
Добре.
Те се опитаха да ме убият, Рей.
Те искаха да изсмучат светлината в мен.
Кои те?
Всичките!
Никой не иска да те убие...
Какво?
Повтори това.
-Казах, никой... -Кажи думите. Хайде!
Мислиш, че си измислям.
Не.
Предполагам, че трябва да е грешка.
Грешка ли?
Грешка е да мислиш, че съчинявам цялата история.
Не, не мисля.
Ужасно е, говориш като тях!
Те се опитваха да ме убият. Разбираш ли това?
Да, разбирам.
СТРАХЪТ НАСТЪПВА
Обърни се. Не гледай проклетия кораб. Гледай мен!
Добре, съжалявам.
Какво правиш, Хюи? Махни се!
-Забравете лоши те филми, дами... -Слушай, ако се обърнеш,
ще снимаш тези невероятни силуети.
Когато ми потрябва съвета ти как да снимам, ще те попи там сам.
Дотогава дръж устата си затворена!
Ще запомня това, Ръсел, но сега те моля.
Ако стъпиш две крачки наляво, ще те хвана с кораба.
Някой ден ще се заливаме от смях над това.
За Бога, Хюи! Махни проклетата камера от мен!
Аз снимам, Хюи, пиленце. Вие играете, а аз снимам.
Какъв, по дяволи те, е проблемът ти?
Стерео е, Бен.
Ниско качество,
аматьорска музика.
Хайде.
РАЗСТОЯНИЕ - 42 мили
НАПРАВЛЕНИЕ - 220 * ОБЕКТ - 280 *
Сарасен, Сарасен, тук е Орфей. Приемаш ли? Край.
Сарасен, тук е...
Джон?
Да!
Добре ли си?
Там ли си?
Да, тук съм. Чуваш ли ме?
Там ли си?
Рей, аз съм.
Не те разчитам.
Ти ли си, Джон?
Ранен ли си?
Какво става с кораба ? Потъва, нали?
Сега разбирам.
Не си ранен и корабът не потъва, нали?
Следваш ли ни?
Какво трябва да правя?
Не мога да го накарам да обърне. Просто няма да го направи.
Искаш да спра кораба ли?
Не знам как.
Хайде.
Не се тревожи. Ще го направя някак.
Ще бъдеш скоро тук, нали?
Г-жа Инграм печели точка. Очаква я блестящ сезон!
Бен, не!
Остави го!
Остави го там.
Донеси го, Бен.
-Донеси го тук. -Не го слушай, Бен.
-Хайде. -Плувай.
Добре, пусни го. Пусни ключа.
Дръж ключа.
-Не, пусни го! -Дръж го.
Веднага. Хайде.
Плувай.
Смело.
Давай.
Тази хубаво оформена главица.
Браво! Ти си шампион.
Скачай, Бен. Горе. Изкачи се.
Благодаря ти.
Приятели ли сме?
Приятели.
-Говори ми, Ръсел. -Хайде. Лентата се вър ти.
Остави това! Говори ми, Ръсел. Кой си ти?
Хайде, изплюй камъчето.
Изплюй камъчето, мухльо! Не бъди потаен!
Разбирам кой си.
Виетнам, Кастро, Камбоджа!
Ръсел Белоус, големия т, смелия т военен фотограф.
Човекът на риска, заснел лицето на смър тта.
Сега се появява със своите пет нови бегълци.
Пет жер тви на потъващ кораб. Последен кадър.
Морални години. Какво прави едни час мокър сън. Прав ли съм?
Скачай, Ръс. Водата е страхотна.
Имаш надута глава. Какво ще кажеш за търбуха?
Не се крий от камерата.
Джон, чуваш ли ме?
Сарасен до черната шхуна. Обади се, моля те.
Моля те, отговори.
Джон, аз съм.
Занесох ключа на палубата, но той...
Какво има? Ранен ли си?
Нещо с кораба ли?
Потъва ли?
Колко време остава?
Колко часа?
Колко? Два?
Четири ли?
Шест?
Източих силата ти, Ръсел! Ти загуби.
Лека нощ! Лека нощ!
Шест ли?
Ще бъда там до залез.
Обичам те.
Отговори ми, моля те. Отговори ми.
ПРЕКЪСВАНЕ НА ВРЪЗКАТА
Приемаш ли съобщенията ми?
Джон, моля те.
Отивам в банята.
Жалко.
Прави това, което искаш.
Къде си, Рей?
-Ще потрябват. -Четеш мислите ми.
Приятели, Рей.
-По-добре да го кача горе. -Не се тревожи. Изчезвай!
-По-добре да го... -Хайде!
Махай се.
Къде отиваш?
Ще взема нещо за пиене.
Не е ли страхотно?
-Какво? -Тези лимони, те просто...
Обикалят Тихи океан, точно като нас.
Как изглеждам?
-Страхотно. -Как ухая?
Благодаря ти за искреността.
Това, което ми липсва в този миг са утешителните звуци на...
Хулио Иглесиас, Джони Митчел и албума на Бродуей.
Не изхвърли ли тези ленти в морето заедно с ножовете?
Той улавя нещата!
Така е добре.
Така е.
Искаш ли малко?
Вземи.
Искаш. Хайде, вземи го.
Виж...
Искаш ли го?
Да искам го.
Благодаря.
По-добре да се облека.
Задръж го. Направи ми друго.
Обслужване по стаите.
Задава се буря. По-добре да свием платната.
По дяволите.
Приятели.
Приятели!
Пусни!
ГОРИВО
Не ме карай.
Никой не те кара.
Остани там!
Искам само да поговорим.
Намерих те.
Прясна вода.
Това е разточителство.
Не, искаш ли да чуеш нещо разточително?
Гореща вана,
в която можеш да се потопиш до уши,
с кафе и кроасан в ръка.
Кроасан ли?
Покрит с...
горчив, тъмен мармалад.
И манго.
Много, много изстудено.
Така ми харесваш!
Знаеш ли какво искам за обяд?
Пресни аспержи.
После спагети.
Много тънки спагети.
С много босилек, чесън и зехтин.
И ябълков пай.
Имаш ли кърпа?